LINDUS: Za navedeni heroizam veći od svog poziva...
za uspešno infiltriranje u neprijateljske redove...
i za obezbeđivanje pobede...
domišljatošću i sa čašću...
Kapetan John Boyd.
GENERAL SLAUSON: Amen.
SVI: Amen.
[Svi glasno jedu]
[Teško disanje]
SLAUSON: Ti nisi heroj, Boyd.
Želim te što dalje od moje kompanije što je moguće.
Šaljem te u Kaliforniju --
Fort Spencer.
Molim vas, gospodo, brzo.
Želim sve ovo u najvećoj kancelariji levo.
Oprezno. Ne češi.
Hajde, hajde, hajde, hajde, hajde, molim vas.
[Psi laju]
SOLDIER: Aah! Poručnik Boyd!
[Pucanj]
Poručnik Boyd!
Aaah!
Poručnik Boyd!
Poručnik Boy--!
SECOND SOLDIER: Boyd!
Boyd!
Pomozi mi!
THIRD SOLDIER: Pomozi mi, Boyd!
SECOND SOLDIER: Boyd!
Kapetan John Boyd.
Ratni heroj, ha?
Pa, glavni su odlučili da te nagrade...
malim sastankom pod suncem Kalifornije?
Uzmi orah, Boyd.
Martha ih je sveže donela iz San Miguel.
Ovo je moj hobi...
čitanje na originalnim jezicima...
Pa, znaš, jezicima uopšte.
To je, ovaj...
To je dosadno, znam...
ali, opet, ovo mesto je potpuno dosadno.
Pa, ovaj...
imaš hobi, Boyd?
Plivanje.
Nadam se da ti ne smeta hladna voda.
Pa...
Fort Spencer.
Uh, španci su ovo sagradili da bude misija.
Mi smo je nasledili.
Sad smo stanica...
za zapadne putnike na njihovom putu kroz Nevadu.
Nema puno saobraćaja...
kroz ove delove zimi...
zato održavamo samo opštu kompaniju...
koju čini vodnik Toffler...
koji je naš lični Božji izaslanik...
Major Knox, koji nikad nije sreo bocu koju ne voli...
Vodnik Reich-- on je naš vojnik.
Aaah!
Klonio bih se njega.
A Martha ste upoznali.
Kladim se da nećete ni reč čuti od nje.
I George, njen brat.
Oboje su starosedeoci-- došli su zajedno sa misijom.
CLEAVES: Ha! Ha! Ha!
HART: A tu je i vodnik Cleaves.
Prelečeni vodnik Cleaves.
Vi i ja činimo osam.
Cleaves kuva.
Knox je nekad bio veterinar, zato sad izigrava doktora.
Moj savet tebi je da se ne razboliš.
Rekao bih ti da ne jedeš, ali većina nas to mora.
Pa, sa tvojim unapređenjem...
bićeš broj tri u komandi.
[Kuca na staklu]
HART: Toffler-ova molitva.
TOFFLER: O rajski oče, blagoslovi ovo za upotrebu--
-Amen. -Amen.
HART: Pa, jel neko nešto radio danas?
[Smeju se]
HART: Imamo odličan osećaj...
ovde u Fort Spencer.
INTERROGATOR: Kako ste došli iza neprijateljskih linija?
BOYD: Sledio sam se. Uplašio sam se.
INTERROGATOR: Uplašili?
Sledili ste se dok su se ostali borili i umrli?
[Vojnici govore španski i smeju se]
INTERROGATOR: Šta ste onda radili?
BOYD: Izigravao sam mrtvaka.
INTERROGATOR: Ali stigli ste do neprijateljskih linija.
BOYD: Bio sam sahranjen...
sa mojim zapovednikom...
sa jednom polovinom njegove glave na mojoj...
a njegova krv mi je išla niz vrat.
[Kašlje]
INTERROGATOR: Pa kako ste onda zauzeli stanicu?
BOYD: Nešto...
nešto... se promenilo.
[Vojnik govori na španskom]
[Pucnji]
INTERROGATOR: Unapredićemo te, Boyd.
Možemo te ubiti...
ali pošto si sam zauzeo neprijateljsku komandu...
bio bi to loš presedan.
[Zvono zvoni]
HART: Whoa, whoa, whoa, whoa, whoa.
Poslednji dodatak stanici.
U redu, Cleaves. Da čujemo.
CLEAVES: So, meso, pasulj...
kafa, ulje...
šnicla, brašno.
U redu. Hoću da se vratiš za tri dana.
Bez trave...
bez pejota...
bez žena.
MARTHA: Bez žena.
HART: Martha, drži ga van nevolja.
OK. Dobro putovanje.
CLEAVES: U redu, hajde.
Ya!
Ustaću...
nešto soli, mesa, pasulja...
Trave, i žena.
-Bez žena. -Ne smem žene?
Voleo bih da si ti uz put?
Unh!
Zašta je medalja?
Kukavičluk.
Uh...Knox ima odličan burbon.
Stvarno je dobar.
I upravo se onesvestio... pre par minuta.
Pa, uh...pitam se želiš li...
Neće mu smetati?
Pretpostavljam.
Da pobegneš...
u jednom ili drugom obliku.
[Orgulje sviraju]
HART: Toffler!
Toffler!
-Uh-huh? -Šta to radite?
TOFFLER: Oh, um, to je religiozna himna.
Pišem religioznu himnu.
Ah.
Pa, jel možeš na drugom mestu da tražiš inspiraciju?
I možeš li nam doneti malo leda?
Smešno.
Pobegli smo od sveta...
došli smo ovde...
a onda se okrenemo i pokušavamo k njemu pobeći.
Jeziva stvar o bekstvu--
Postoji šansa da završim na nekom gorem mestu.
Hmm.
HART: Reich, idi tamo.
-Poručniče. -Da?
HART: Ko ste vi?
Reich! Reich!
-Živ je. -Isuse Hriste.
HART: Samo jedva. Uvedimo ga unutra.
Uh, treba nam topla voda.
Uh, George, Toffler, vruće vode!
Dosta vruće vode!
Reich, pokušaj probuditi Knox. Daj da skinemo ovaj teret.
Da vidimo da li ga možemo ponovo pokrenuti.
Toffler, još vode!
Mislim da će živeti.
Polako, polako, polako.
HART: Pa, topao je.
Poledica izgleda nije mnogo uradila svoga.
Sad jedino što možemo jeste da ga pustimo da se odmara.
I, uh... molimo.
Toffler, tvoj posao.
Dobro urađeno.
HART: Svaki od ovih ima oko 1.5 milje.
Trebaće ti tri dana jer...
TOFFLER: Mm-hmm.
-Mm-hmm! -Da? Ustao je.
HART: Odlično.
Ustao je. Idemo.
TOFFLER: Major...Major Knox?
[Knox hrče]
TOFFLER: Major Knox?
Major Knox? Doc? Doc?
-Hmm? -Doc? Doc?
TOFFLER: Doc? Doc?
Aah!
Doc, budan je.
Šta? Ko?
Čovek koji je stigao juče.
Reći će nam šta...
Reći će nam šta se desilo.
Doc?
[Knox hrče]
Gde, uh...
Gde sam ja?
HART: Fort Spencer, California.
Western Sierra Nevadas.
Izvinite me.
Žao mi je.
Moje ime je Colqhoun.
F.W. Colqhoun, sluga Božji.
Kako se osećate Mr. Colqhoun?
Ne loše, uzimajući sve u obzir.
Sigurno izgledam kao smrt.
HART: Nije loše... uzevši u obzir.
Koliko dugo ste bili tamo?
Tri meseca.
Bez hrane?
Da.
HART: Toffler, pomozi mu.
COLQHOUN: Bože.
Bože.
Trebali ste me videti pre tri meseca.
Bio sam 30 funti teži.
REICH: Žao mi je, ali rekli ste 3 meseca bez hrane.
COLQHOUN: Rekao sam...
Rekao sam bez hrane. Nisam rekao da nije bilo ičega da se jede.
Da li razumete?
Pretpostavljam da vam dugujem priču.
HART: Samo ako ste vi raspoloženi za to.
Da.
Otišli smo u Aprilu.
Šestorica ukupno.
Mr. MacCready i njegova žena iz Irske.
Mr. Janus iz Virginia, verujem...
sa slugom, Jones.
Ja sam lično iz Scotland.
I naš vodič...
vojno lice, slučajem. Pukovnik Ives.
Ne verujem da ga poznajem.
Bolje za vas.
Odvratan čovek...
i najgori vodič.
Govorio je da zna...
novu, kraću prečicu do Nevade.
[Kašlje]
Baš je bila prečica.
Duža od poznate...
i nemoguća za putovanje.
JANUS: Penji se! Hajde!
COLQHOUN: Radili smo... vrlo teško.
Do prvog snega...
i dalje smo bili stotinu milja daleko od tog mesta.
A to je bio Novembar.
Ići dalje po snegu je beskorisno.
Uzeli smo zaklon u pećini.
Odlučili smo da sačekamo dok ne prođe oluja.
Ali oluja nije prošla.
Prolaz je uskoro postao neprolazan...
i ponestajalo nam je hrane.
Pojeli smo bikove...
i konje...
čak i mog psa.
I to nam je trajalo oko mesec.
Nakon toga, okrenuli smo se stomacima...
cipelama...
bilo kakvom korenju...
ali znate da nema prave hrane u tome.
Ostali smo da gladujemo.
Dan kada je Jones umro...
Otišao sam da sakupljam drva.
Istekao se od ostalih.
I kada sam se vratio...
drugi su kuvali njegove noge za večeru.
Da li bi ih zaustavio da sam bio tamo?
Ne znam.
Ali moram reći...
kada sam zakoračio u tu pećinu...
miris mesa koje se kuva...
slavio sam Boga.
Zahvalio sam se Bogu.
A onda su stvari ispale iz ruku.
Mnogo smo jeli.
Drugi nisu.
Meso nije izdržalo ni nedelju dana...
i ponovo smo bili gladni.
Samo ovaj put, glad je bila nešto drugačija.
Još...
teža...
životinjska.
A pukovnik Ives, posebno, nije bio zadovoljan.
Janus je bio prvi ubijen.
Onda Mr. MacCready.
To je ostavilo pukovnika Ives...
MacCready-jevu ženu, i mene...
i tada sam znao da su i moji dani odbrojani.
Moram reći da sam se poneo u najgorem maniru.
Bilo bi lepše, znam...
da sam ostao i sačuvao Mrs. MacCready od Ives, ali...
Bio sam slab.
Pobegao sam.
Nije ništa manje od sudbine da sam stigao ovde.
Mrs. MacCready--
jel još uvek tamo?
A Pukovnik Ives, koliko znam.
Spakujmo se. Moramo tamo otići.
Moramo otići. To je naš posao.
-Zašto? -To je naš posao!
HART: Evo si ti.
Evo ga Toffler.
Reich ima svoju municiju.
Imam svoj pištolj.
Mislim da je pećina tri ili četiri dana odavde.
Šta je bilo, George?
Šta?
GEORGE: Weendigo.
HART: Weendigo.
Weendigo.
[Govori na Washu]
HART, TRANSLATING: To je stari indijanski mit sa severa.
Čovek jede meso drugog čoveka.
TO je obično neprijatelj.
A on, um, uzima...
ne, krade...
njegovu snagu, prisustvo njegov duh.
A njegova glad postaje kukavična...
nezasita.
I što više jede, još više ga želi.
Što više jede jači postaje.
George, ljudi to više ne rade, zar ne?
Belac jede Hristovo telo svake nedelje.
[Zvono zvoni]
Vreme!
HART: Majore Knox, idemo sad.
Bićeš glavni dok se ne vratim.
Evo ključa za municiju.
Martha i Cleaves će se vratiti za par dana.
[Knox povraća]
HART: Previše burbona u njegovom burbonu.
BOYD: Da li će biti u redu?
HART: Da, biće mu dobro.
Mr. Colqhoun...
uh... oblačiš se?
COLQHOUN: Idem sa vama.
Moram ići sa vama.
Nemate šanse da je pronađete bez mene.
HART: Pa, u pravu ste.
Dobar ste čovek. Hvala vam.
-Pukovniče Hart. -Huh?
-Pukovnik Hart. -Šta?
HART: Oh, hvala vam, hvala vam.
Bilo mi je potrebno.
-Pukovniče Hart. -Huh?
HART: Gde su mi druge naočare?
Sveti Isuse.
Izvinite.
TOFFLER, COMPOSING HYMN: O Bože
kakva lepa nagrada
Možeš li
priuštiti
Ver-- vernog slugu
slugu...slugu... Lervant...dervant...
COLQHOUN: Vatren.
Koji veruje u tebe
Tvoja vera tako verna
Vatrena.
HART: Wow, predivno je ovde.
HART: Pazi se tamo.
Ow, prokletstvo!
HART: Burbon govori.
Odmorište.
Želiš malo?
Colqhoun?
Reich?
BOYD: Mr. Colqhoun.
Vi-- vi ste rekli da kad ste pojeli čoveka--
Da-- dali vam smeta da pitam?
Rekli ste da vam je nakon toga glad bila drugačija...
da ste želeli još.
Da.
Da li ste se imalo osećali fizički drugačije?
Jače?
Sećam se da je tako nekako bilo.
Izvestna...
zrelost.
Zašto pitate?
TOFFLER: Hej!
Pogledajte! Hej!
To je koska!
To je koska.
Whoa!
[Toffler vrišti]
Ne, ne, ne!
[Stenje]
REICH: U redu je!
Jesi li? Jesi li dobro?
Mm-hmm.
[Viče u bolu]
Stvarno bi mi prijalo malo burbona sad.
Burbon sada!
HART: Boyd!
Hoće te li rećo nešto od ovoga Toffler?
Hvala vam.
Ratni heroju, plašiš se vidika krvi?
[Toffler se dere]
HART: Šta? Šta? Šta?
BOYD: Šta je to? Šta je to?
Šta je to? Šta je to?
Probudi se!
Šta nije u redu?
BOYD: Probudi se.
Jesi li u redu? Jesi li u redu?
Lizao me je.
-Šta? -On me-- on me je lizao.
Ne.
Lizao me je!
-Reich! -Da! Da!
Reich, reši Toffler-pve rane.
Mr. Colqhoun?
-Da? -Vi izađite.
TOFFLER: Napolje! Spavate napolje!
HART: Boyd, i ti.
-Ostani ovde. -Bolesnik napolju!
-Pukovniče Hart, mogu objasniti. -Objasni!
COLQHOUN: Um...
Nije ono što mislite.
I-- imao sam košmar.
Imao sam košmar.
Onaj mladić je vrištao, probudio sam se, i bio sam na njemu...
moje usne su bile na njegovim ranama.
Oh, Isuste Hriste, žao mi je.
Molim vas, obuzdajte me. Obuzdajte me, pukovniče Hart.
Ne možete mi verovati. Molim vas. Insistiram.
Insistiram.
[Reich dira svoj jezik]
REICH: Mr. Colqhoun.
GEORGE: Weendigo.
[Teško disanje]
HART: Pretpostavljam da je to ta pećina.
-Da. -To je to.
HART: U redu.
George, hajdemo.
COLQHOUN: Ne, molim vas!
Ne, molim vas!
Ne!
Ne, molim vas!
HART: Flank levo.
COLQHOUN: Ne, molim vas! Ne, ne!
[Colqhoun šapuće]
Molim vas!
Molim vas, ne želim ići! Molim vas!
HART: Boyd.
COLQHOUN: Ubiće me!
Molim vas.
Mrs. MacCready!
[Hart glas se odbija]
COLQHOUN: Molim vas. Ubiće me.
Umukni!
Pukovniče Ives!
[Eho]
Reich!
Reich, baci svetiljku.
George, Toffler, ostanite gde ste.
Evo.
Moraš ući s Reich.
Žao mi je, ali potreban mi je vojnik ovde.
Ovde.
REICH: Samo mi se skloni s puta, može?
[Bruji]
Nije ovde, vraćamo se, pukovniče?
Vraćamo se?
Vraćamo se.
[Slepi miš]
REICH: Vidi, vidi.
Krv.
Boyd.
BOYD: Šta to radiš?
Oh, žao mi je.
Posle vas, kapetane.
Kapetan.
BOYD: Izvini.
Hvala vam.
[Brujanje]
TOFFLER: Mr. Colqhoun!
Mr. Colqhoun!
Uplašio se.
TOFFLER: Ježim se od njega.
Reich!
[Hart glas odjekuje]
-Boyd! -Reich?
BOYD: Reich, pukovnik nas zove.
Reich!
Isuse!
Oh, Bože.
1, 2, 3, 4, 5.
Koliko ih je bilo? Šest, tačno?
Zašto?
REICH: Ko je ovo?
Ives. Oh, Isuse.
To je zamka!
[Panting]
REICH: Boyd!
Sve ih je pobio.
Colqhoun ih je sve pobio!
Pukovniče Hart!
REICH: Ubij ga!
Reich!
HART: Ungh!
Ahh!
[Click]
Tako je dosadno!
[Šapuće]
Trči!
COLQHOUN: Trči, trči, trči.
Trči. Trči!
REICH: Pukovniče Hart!
Puk--
Oh, Isuse Hriste.
Oh, Bože.
Ubio je George.
-Sir. -Toffler.
REICH: Gde je Toffler?
Toffler!
[Toffler plače]
REICH: Eno ga. Idemo, hajde.
HART: Idi, Uhvati ga.
-Boyd! -Reich!
REICH: Ne možeš mu pomoći!
Mrtav je, vojniče! Sad idemo!
Boyd!
[Viče]
[Toffler viče]
Shh!
Umri!
BOYD: Ugh!
Jel si napunjen?
Naravno.
Hajde idemo ubiti tog gada.
REICH: Hajde, idemo!
Miči se!
Reich. Reich.
Vratiću se.
REICH: Pronađi ga.
[Pucanj]
[Reich viče]
BOYD: Isuse Hriste.
[Colqhoun stenje]
Oh!
[Smeh]
Dođi ovamo.
Skloni se od mene.
Skloni se od mene!
BOYD: Whoa!
[Reich teško diše]
[Zviždi]
[Kosti se lome]
[Boyd se dere]
BOYD: Ohh!
[Ušmrkavanje]
[Colqhoun miriše]
[Savijanje]
[Smeh]
[Zvuk]
[Jeza]
[Žvakanje]
[Pljuvanje]
[Vuk zavija]
BOYD: Hladno, Reich?
Ne smeta ako ti uzmem kaput?
Smrzavam se.
[Vuk zavija]
Lepo.
Oh.
[Smejanje]
Šta vi mislite, Majore?
Da li da ostanemo ovde?
Ili krenemo?
Trebaš mi reći šta da radimo.
Treba mi...
Trebaš mi reći šta da radimo.
Reci mi šta da radim.
Oh, Bože.
[Plače]
Oh.
Bog te prokleo. Bog te prokleo, mrtav si.
Mrtav si.
Siguran si sad.
Sad si siguran.
[]
[Stenje]
Boyd?
Martha, Knox, to je Boyd!
U redu je, drži se.
[Martha peva]
[glasno smejanje, pevanje se nastavlja]
BOYD: Martha, moram razgovarat s tobom.
Moram--Weendigo.
Moram znati kako da ga zaustavim.
Moraš mi pomoći.
Žao mi je tvog brata...
ali ja--
Ja ga nisam ubio.
Nisam ga ubio.
Martha, kako--
Kako da ga zaustavim?
Ne možeš!
Da li si ikad probao?
Weendigo jede.
Mora jesti još, još-- nikad dosta.
On-- On uzima!
Nikad, nikad ne odustaje.
Zaustavi weendigo...
daješ sebe.
Moraš umreti.
SLAUSON: Nema znaka ni od koga.
Nema znaka od znaka od nikoga--
nije pukovnik Hart-ova pomoć, ne originalan.
BOYD: Pronašli ste pećinu?
SLAUSON: Nema ničega tamo!
Nema ničega unutra.
Nema tragova krvi...
ni kanapa, ni tela.
Ne verujete mi, sir?
Četiri vojnika su nestala, Kapetane, a nema tela.
Treba na razumno objašnjenje.
Sad, vaša priča, to...
windagee...
je vezano za logorske vatre.
Hoćeš li prestati da uzdišeš, Lindus?
Znam da sam loše rekao. Tražim pravu reč.
Moj cilj je, kapetane, da nam trebaju činjenice, ne mitovi.
Rekao sam vam činjenice, sir.
Boyd, ako si sad promenio svoju priču...
ne bi bilo isto kao poricanje laži...
samo, raščišćavanje zbrkane kolekcije.
Dan kad smo progovorili s tobom...
bio si bolestan s groznicom.
Tad sam bio koherentan Sad sam koherentan, sir...
i lepo se sećam--
SLAUSON: Možda tamo u divljini...
ste se odvojili od vaše grupe.
Zato vam dajem drugu šansu.
Savetujem da...
promenite vašu priču, Boyd.
Ko je to?
MARTHA: Novi poručnik.
KNOX: Dragi mi je da sam vas upoznao, sir.
Zašto ne uđemo unutra?
[Martha plače]
-Da? -Pukovnik je ovde.
SLAUSON: Hvala ti, Lindus.
Doveli smo privremenog komandanta...
dok ne pronađemo trajnu zamenu za pukovnika Hart.
Kapetane, ovo je pukovnik Ives. Pukovniče, Kapetan Boyd.
IVES: Kapetan.
Kako je noga?
SLAUSON: Lindus?
LINDUS: Izađimo napolje.
SLAUSON: Sad, šta se dešava sa vama, kapetane Boyd?
-To je on, sir. -To je ko?
-To je on, sir. -Ko je?
On je Colqhoun, sir.
Pukovnik Ives?
On je taj koji je-- koji ih je sve pobio, sir.
Jeste li poludeli?
Nek ga Major Knox pogleda. Sir, Major Knox je bio ovde.
Major Knox.
Neka ga Major Knox pogleda, sir.
-Major Knox. -Major Knox.
KNOX: Ne izgleda mi poznat, sir.
Sećam se da je čovek nosio bradu.
Ali, kao što rekoh, sir...
Bio sam malo bolešljiv toga dana.
-Bili ste pijani. -Kapetane, molim vas.
KNOX: Boyd, rekao si da si pucao na tog Colqhoun...
i pogodio ga u rame.
Pa, to bi ostavilo ranu, zar ne, Generale?
SLAUSON: Pretpostavljam da je tako. Pa, zašto ne proverimo, hmm?
-Pukovniče Ives. -Generale.
SLAUSON: Možete li me izvinuti?
IVES: Naravno, sir.
SLAUSON: Da li biste...
Da li biste skinuli košulju, molim vas...
i pokazali mi rame, molim vas, pukovniče?
Molim vas.
IVES: Pa, ja, uh...
moj poslednji pregled je bio...
ne tako davno.
Sigurno Major Knox ne želi da me čuje kako kašljem.
SLAUSON: Drugo rame, molim vas, pukovniče.
SLAUSON: Hvala vam, pukovniče.
Nema na čemu.
-Ima lli problema? -Ne sa vama, pukovniče.
Generale, moramo sad ići ne bi li izbegli oluju.
[Grmljavina]
Boyd je rekao generalu da je pukovnik Ives pobio sve.
MARTHA: Šta?
CLEAVES: Reče da je pukovnik Ives glavni osumnjičeni.
Boyd je poludeo.
Mislim da je on razlog što se niko nije vratio.
BOYD: Moram te upozoriti.
CLEAVES: Da, Captain?
BOYD: Smatraj se upozorenim.
Da li ti je ovo potrebno?
CLEAVES: Ne, sir.
BOYD: Oh, dobro.
[Grmljavina]
KNOX: Ne jedete odreske, pukovniče Ives?
IVES: Ne, ne, Majore. Ja, uh...
ne mogu nikad zaboraviti da je to bila životinja.
KNOX: Sentimentalni tip.
Šta je sa vama, kapetane Boyd? Vi ne jedete meso?
KNOX: Oh, ne, neće.
Samo kao poslednji izvor.
To je šteta.
[Cleaves]
Oh...
Da.
[Ušmrče]
CLEAVES: Unh!
[Plače u bolu]
Boyd, ne!
[Cleaves smeje]
[Oštri]
Ha ha ha!
Prokletstvo.
[Zevanje]
KNOX: Ahem.
Checkmate.
-Ha ha! -Aah!
CLEAVES: Huh.
Vidi, vidi...
Izgleda da je nekima od nas potrean odmor.
[Vrata se otvaraju]
CLEAVES: Idi u krevet, Boyd.
IVES: Čisti se.
Pronašao sam Private Reich tamo...
ili što je ostalo od njega. Niste završili.
Pa, ne mogu vas kriviti. Bio je žilav.
Ali onda...
svaki vojnik taav mora biti.
[Uvlači duboko]
Znate, ne tako davo, nisam to mogao uraditi.
[Konji rzaju]
Nism mogao udahnuti a da ne iskašljem krv.
Tuberkoloza.
To, zajedno sa...
teškim glavoboljama...
depresijom...
samoubilačkim mislima.
Bio sam u teškom stanju.
U stvari...
Bio sam na putu za sanitarijum...
da bih umro...
kad naputu, indijanski dečko mi ispriča jednu priču.
čovek jede meso drugog...
i tako mu krade snagu.
Uzima duh drugog čoveka.
Pa...
Morao sam probati.
Pojeo sam skauta prvog...
a, znate, bio je potpuno u pravu.
Postao sam... jači.
[Konji rzaju]
Onda, slučajem...
moj vagon se izgubio u planinama.
-Čuo sam već ovu priču. -Mmm.
Pojeo sam pet čoveka za tri meseca.
Tuberkoloza?
Nestala...
kao i crne misli.
Došao sam u Denver tog proleća osećajući se... prelepo.
I zdravo.
I snažno.
Da li ste i nju pojeli?
Pa, što se toga tiče--
Odvratni ste.
[Smejanje]
Ovde sam, godinu dana kasnije...
osećajući se življi nego ikad ranije.
I to me iznenađuje u vezi vas, Boyd.
Probali ste...
osetili snagu.
A ipak, odbijate ga.
Zašto?
Zato što je pogrešno.
Ah! Moralnost...
poslednji bastion...
kukavice.
Pa, žao mi je.
Žao mi je. Jesam li vas uvredio?
Sećate se ovoga?
Pomoriši?
Miris vraća uspomene, zar ne misliš tako?
Sećaš se energije...
snagu misli da neko drugi se kreće tvojim venama...
neko hrabar.
Znate razočarenje koje to troši...
snagu... klizi vam iz ruku...
rastuća, smrtonosna misao o punjenju.
[Boyd teško diše]
Ali ne moram vas na to podsećati.
Osećate to upravo sad.
[Plače]
BOYD: Ubiću te.
MARTHA: On umire, ti umireš.
KNOX: Šta se ovde dođavola dešava?
IVES: Išao sam u zahod. Boyd me je napao.
BOYD: On je lažov!
Laže!
Boyd, moraću da te uhapsim.
Martha, probudi Cleaves. Nek stavi Boyd u zatvor.
MARTHA: Cleaves?
Cleaves?
Cleaves!
KNOX: Nađe li Cleaves?
MARTHA: Ne.
-Proverila si napolju? -Ne.
KNOX: Pa, proveri napolje, ženo!
Cleaves?
[Vrata škripe]
Cleaves?
Oh...oh!
[zadihano]
Majore Knox!
Majore!
KNOX: Šta je?
MARTHA: Svi konji... mrtvi!
-Šta? -Ubijeni!
KNOX: Oh, pobogu.
[Martha stenje u strahu]
BOYD: Unh!
To je za Cleaves...
a ovo je za moje konje.
KNOX: Martha...
Pukovnik Ives i ja smo se složili...
Boyd će biti prebačen u vojni zatvor što pre.
Jedan od nas mora u San Miguel pešice...
da pozove Generala Slauson.
Dobrovoljci?
Bezbedan put, Martha.
[Ušmrkuje]
Oh...
BOYD: Knox?
Majore Knox?
Knox!
Majore Knox!
BOYD: Knox!
BOYD: Govori. Želim da znam da si još uvek živ.
KNOX: Budi tih, Boyd.
Pobogu.
Pukovniče Ives.
Moj mač je nestao.
IVES: Žao mi je, Majore?
Moj mač - u sobi, iznad kamina.
IVES: Nisam ga video.
KNOX: Šta kuvate?
To je... paprikaš.
Treba ti pomoć?
IVES: Ne, ne, opet...
možda kasnije, mogli biste...
da doprinesete.
Recite kad treba.
BOYD: Ives.
Ives!
Da... Kapetane?
BOYD: Kad ste to učinili, Ives?
IVES: Učinio šta, kapetane?
Ubili Cleaves i konje.
Gledao sam vas svo vreme.
KNOX:Ćuti za Cleaves i za konje, Boyd!
Da li me čuješ?
Ili ću te ponovo izbaciti.
[Vrata škripe]
Pa, kako su se ta vrata otvorila?
To bi bilo to.
Pobogu.
[Knox pada]
BOYD: Knox?
[Koraci se približuju]
Knox!
Halo, Boyd.
Mrzeo sam to da radim.
BOYD: Unh.
IVES: Rekao sam ti da on ima čudne moći, Boyd.
Uspravite ga.
BOYD: Oh...oh!
HART: Noga i dalje boli? Ne mora, znaš.
Ubio si Cleaves...
i konje.
Šta ti se desilo?
Mislio sam da sam mrtav.
Sećam se panike dok mi je život klizio iz ruku.
To je bilo kao davljenje u tami...
a onda... nije bilo ničeg.
A onda sam se probudio...
a Ives me je hranio.
Dok su mi se vratila čula...
nije bilo povratka.
Osećam se odlično.
Pa, onda ćeš me ubiti?
Ne. Ne.
Usamljeno je biti kanibal.
Teško je praviti prijatelje.
Ne, sviđaš mi se, Boyd.
Mi, želimo da te ubacimo u stado.
Moraš jesti.
HART: Završio?
IVES: Bojim se da je Major Knox-va želja za burbonom...
ostavila ga poluživog.
Ti preuzmi.
IVES: Manifest... sudbina.
Westward ekspanzija.
Znaš, kad dođe April...
sve će ponovo krenuti.
Hiljade zlatom gladnih Amerikanaca...
će preći preko ovih planina...
na putu ka novim životima...
prolazeći baš... pored...
ovde.
Nećemo ubijati...
na čisto.
Ne... vršićemo odabir.
Bože...
ne želimo razdvajati familije.
Ljudi nisu glupi, Ives.
Stvarno?
Shvatićeš.
Pa, ako nas je samo dvojica...
stari Hart i ja.
Vidiš, zato nam trebaju ostali.
Ti, na primer.
General Slauson.
Naravno, nemamo želju svakog da regrutujemo.
Imamo i sad dovoljno ustiju da hranimo.
[Zagrcne se]
Samo nam je potreban dom.
A ova zemlja...
teži da bude cela.
Širi svoje ruke...
i uzima sve što može.
A mi jednostavno pratimo.
BOYD: Ja ne.
Znaš, nije hrabrost, odupreti mi se, Boyd.
Hrabrost je prihvatiti me.
Mislim, ti si već jedan od nas.
Pa...
skoro.
Gladuješ.
Jednostavno se ne želiš predati tome.
Nije teško, stvarno...
prećutno.
Lako je, stvarno.
Jednostavno... se... predaš.
Nem ogu.
Oh, dobro onda.
Onda...
ćeš umreti.
[Stenje]
U redu je, nije teško.
Ne ako preduzmeš neophodne korake.
HART: Paprikaš a la Major Knox.
Ovo će ti pomoći.
Starina je mnogo jači nego što izgleda.
Neka doza ovoga...
bićeš kao stari i duplo jači.
Pa...
Zar nije ovo civilizovano?
Mmm.
Znaš...
Ben Franklin je jednom rekao...
"Jedi da živiš...
ne živi da jedeš."
Huh? Huh?
To je laka odluka, Boyd.
Možeš ili da jedeš ili da gladuješ.
Živi ili umri.
Bravo.
HART: Evo, koke, koke, koke.
Bežite! Bežite!
IVES: Zabavljaš li se?
HART: Dobro jutro.
IVES: General dolazi, sećate li se?
Pa, sad si na redu.
Osećaš li se bolje?
"Ne troši, ne želi."
Ben Franklin.
Kako je rana?
BOYD: Oh, ništa se ne primećuje.
HART: Da.
Tako je.
BOYD: Moga bi malo na vazduh.
Može li ti se verovati?
Naravno da ne.
Orah, Boyd?
Sve moje knjige su nestale.
nedostajaće mi. Plato, Aristotle.
2 milenijuma, boreći se s čovečjom prirodom...
idealno društvo...
moralnosti.
Skuvaj...
iste stvari...
koje ne možemo danas rešiti--
sreća i kako je postići.
Aristotle traži istinu, Pukovnik, ne sreću.
Istina? Ha!
Čitav sam život vodio po tome...
što sam mislio da je ispravno, i pogledaj gde me je dovelo--
Fort Spencer.
IVES: Hajde sad, generale.
Morate me sad pustiti, sir.
Znaš da to ne mogu da uradim.
Zašto ne?
Nismo sami.
Nema gde ići.
BOYD: I dalje imam košmare.
HART: Oh, ne, ne.
Reich, Cleaves, Knox.
HART: Ne! Ne želim to čuti!
-Sada nema povratka! -Znam to, sir.
HART: Da li me razumeš?
Sve što trebaš uraditi jeste da ubiješ!
Moraš ubiti da bi živeo!
Moraš ubiti!
Uh-huh.
Tu smo.
Doručak, ručak, pojačanje.
BOYD: Ubiću ga.
HART: Uzmi nož.
Moraš mi učiniti uslugu pre nego odeš.
Moraš me ubiti.
Ne mogu više ovako živeti.
Uradi to.
Brzo, molim te.
HART: Aah!
Ives!
BOYD: Uhh!
Gaaaah!
IVES: Aaaah!
IVES: Aah!
To je...
stvarno...
podlo.
Znaš...
ako umreš prvi...
Zasigurno ću te pojesti.
Pitanje je...
ako umrem...
šta ćeš ti uraditi?
Bon appetit.
[Pas laje]
[Ušmrkuje]
[Miriše]
Jedi...
ili umri.
[Kašlje]
Mmm.
Jedi...
ili...